Teksten er oversatt og resyncet av: ~ R u B r i c K ~ www.NorSub.com ~ Norske Undertekster!
- God morgen. - God morgen, madame.
- God morgen. - Hallo.
Ny levering. Du har sikkert noen fine bøker der.
REPARASJONER SUKKERVARER OG LEKER
Har deg!
Ikke første gang du stjeler fra meg, hva!?
- Tøm lommene. - Det gjør vondt!
Tøm lommene, ellers roper jeg på inspektøren.
Gjør som jeg sier!
Hva skal du med alt dette?
- Og den andre. - Den er tom.
Hvor er stasjonsinspektøren?!
Spøkelser.
Har du tegnet dette?
Hvor har du stjålet den?
- Jeg har ikke stjålet den. - Du er en tyv og en løgner.
- Kom deg ut! - Gi meg notatboken!
- Den er ikke din lenger! - Den er min. Kanskje jeg skal brenne den!
- Nei! - Si meg da hvem tegneren er!
Kom deg ut, kjeltring!
Hvorfor er du her fremdeles?
- Forsvinn! - Maximilian, hører du en grusomhet?
Katastrofe? Korrupsjon? Gå!
Unnskyld! Flytt dere!
Unna vei! Flytt dere!
Unna vei!
Hva?!
En ulv!
Gå til sides!
Fortsett.
Unna!
Stans barnet! Grip ham!
Monsieur Frick!
Hei! Flytt dere!
Flytt deg!
Unnskyld!
Sir, flytt deg!
Helsike!
Nei! Stans toget!
Stans toget!
Hjelp! Assistanse!
Stans toget!
Flytt kofferten!
Nei!
Herregud! Jeg beklager.
Jeg beklager.
Nei, nei. Slem gutt.
Jeg vet du er der.
Hva er navnet ditt, gutt?
Hugo. Hugo Cabret.
Hold deg unna meg, Hugo Cabret ellers tar jeg deg tilbake til inspektøren.
Han setter deg i det lille buret.
Du kommer aldri ut. Du vil aldri gå på skole.
Du blir aldri gift og får barn som tar ting som ikke tilhører dem.
Gi meg notatboken min.
Jeg skal hjem og brenne notatboken din.
- Du kan ikke brenne notatboken! - Hvem skal stoppe meg?
- Du ser iskald ut. - Jeg er varm... Han gjorde meg opprørt.
- Hvem gjorde deg opprørt? - En guttunge.
Hvem er du?
Bestefaren din stjal notatboken min. Jeg må få den tilbake før han brenner den.
Papa George er ikke bestefaren min og heller ikke tyv. Du er tyven.
Du er bare en...
...fortapt sjel.
- Du må gå. - Ikke uten notatboken.
- Hvorfor må du ha den? - Det kan jeg ikke fortelle.
Er det en hemmelighet?
- Ja. - Jeg elsker hemmeligheter.
- Fortell. - Nei.
- Forteller du ikke, må du gå. - Ikke uten notatboken min!
Jeg får problemer. Kan du ikke gå hjem?
Greit.
Jeg sørger for at han ikke brenner notatboken. Gå nå.
- Hva er det? - Det er en robot.
En ro... En robot?
Jeg fant ham forlatt på museets loft.
- Hva gjør han? - Han er en opptrekkbar, lik en spilledåse.
Dette er det mest kompliserte jeg noensinne har sett.
Du skjønner, denne her...
...kan skrive.
- Den er trolig laget i London. - Hvor mor var fra.
Hun var fra Coventry, men flyttet til London.
Magikere brukte slike da jeg var liten.
Noen gikk, noen danset, noen sang. Hemmeligheten lå alltid i urverket.
Se på dette.
- Kan vi ordne ham? - Jeg vet ikke, Hugo.
Han er veldig rusten.
Og det blir vanskelig å finne deler som passer.
Selvfølgelig kan vi fikse ham. Vi er urmakere, ikke sant?
Men ikke før jeg er ferdig på jobben i butikken og på museet.
Vi setter denne tilbake. Forsiktig...
Perfekt.
Ser du denne? Enda en vanskelighet.
- Enda et mysterium. - Noe du liker godt.
Et nøkkelhull formet som et hjerte.
Dessverre mangler vi nøkkelen.
Jeg ordnet urverket, og...
Onkel Claude.
Det var en brann.
Din far er død.
Pakk sakene dine. Raskt. Du blir med meg.
Skynd deg!
Du blir lærlingen min og bor hos meg på stasjonen.
Jeg lærer deg hvordan man tar vare på klokkene.
Disse leilighetene ble bygget for dem som drev stasjonen for lenge siden.
Men alle har glemt dem.
Sengen din er borte i hjørnet.
Gå til sengs nå. Vi starter arbeidet kl 05:00.
- Hva med skolen? - Du er ferdig med skolen!
Det blir ikke tid til det når man er innenfor disse veggene.
Hugo, uten meg, ville du havnet på barnehjem..
Tid...
Min tid er... 60 sekunder til ett minutt.
60 minutter på en time.
Tid er alt.
Alt.
Tid, tid, tid...
OK.
Hei.
Jeg ville vise dere en ganske morsom spøk...
Slutt, Schatzi!
Nei!
Kom tilbake!
Gå unna! Han er bare en liten hund.
Forsiktig! Du tråkket på ham.
Ikke skad ham!
God morgen!
Hei, hvordan går det med deg?
- God morgen, kan jeg hjelpe deg med noe? - Jeg tar disse.
Jeg tenkte nok at jeg skulle møte på deg i dag.
Jeg trenger notatboken min.
Hvorfor trenger du den så mye?
For å hjelpe meg...
...ordne noe.
Gå vekk.
Gå vekk, er du snill.
Vent! Hei!
- Beklager, jeg... - Jeg så det.
- Gråter du? - Nei.
Stå stille.
Det er ingenting galt i å gråte.
Sydney Carton gråter og Heathcliff, også.
- I bøker gråter de hele tiden - Jeg gjør det selv.
Jeg må snakke med deg. Det er svært viktig, men...
...ikke her. Vi er for...
...synlige.
- Kom. - Hvor skal vi?
Til det mest fantastiske stedet på jorden.
Det er som Neverland, Oz og Treasure Island, samtidig.
- God morgen, monsieur Labisse. - Isabelle.
Dette er monsieur Hugo Cabret. En veldig gammel og kjær kompanjong.
Monsieur Cabret.
Hei.
Takk for denne.
Jeg tror jeg er litt forelsket i i David Copperfield. Fotografering?
- Bak hjørnet til venstre, øverste hylle. - Takk.
- Hva er det som er så viktig? - Papa Georges har fortsatt notatboken din.
Han løy om at han hadde brent den.
- Hvorfor? - Jeg vet ikke.
Jeg vet bare at den notatboken gjorde ham svært opprørt.
Han og Mama Jeanne var lenge våken og snakket om det.
Jeg tror han gråt.
Hvorfor hjelper du meg?
Fordi dette kanskje er et eventyr.
Og jeg har aldri opplevd et...
...om du ser du vekk fra bøkene, da.
Og jeg tror at vi skal være svært...
...hemmelighetsfulle.
Ok.
Jeg heter Isabelle, forresten. Vil du ha en bok?
Monsieur Labisse lar meg låne dem, og jeg er sikker på at du kan låne en også.
Nei.
Liker du ikke bøker?
Jo... Jeg gjør det.
Far og jeg pleide å lese Jules Verne.
- Kom igjen, da. - Hvordan får jeg tilbake notatboken?
Du må bare ikke gi deg. Og ikke fortell ham at vi har snakket.
Jeg hjelper deg hvis jeg kan. Vær egenrådig.
Forsvinn.
Ordne den.
Jeg sa, ordne den.
Jeg vet du har stjålet deler fra butikken.
Du kan likså godt ta de du ikke har stjålet enda.
- Gi meg notatboken. - Du har talent.
Men du må bevise at du er mer enn en tyv.
- Du kan gjøre deg fortjent til den. - Hvordan?
Kom hit hver dag. Så bestemmer jeg hvor lenge du skal jobbe for hver del du stjal.
Siden blir det opp til meg, om du fortjener notatboken eller ikke.
- Jeg har allerede en jobb. - Tyverier er ikke jobb, gutt.
Jeg har en annen jobb. Men jeg kommer når jeg kan.
Du begynner imorgen. Gå nå.
Jeg begynner nå.
Ikke den, den andre.
Er dette kortet ditt?
Hvor er den?
Unge mann.
Hvor er formynderne dine? Svar meg!
- Jeg har ingen. - Har du foreldre?
- Nei! - Utmerket.
Strake veien til barnehjemmet, ikke sant?
Hva gjorde du med mannens flaske? Var det din flaske?!
Var det din papirpose? Det står tydelig...
Ja, Gustave Dasté her. Ja, konstabel, enda en foreldreløs.
Innbrudd og tyveri denne gangen.
Inntrengelse med hånden i en papirpose, med hensikt til å stjele dets innhold.
Formålet for tyveriet? Bakverk.
Vær stille!
Hold... Slutt med snufsingen, din lille klåfingrede rakkerunge.
Nei, jeg snakket selvfølgelig ikke til deg. Jeg har enormt respekt for deg.
Nei, det var ikke en kommentar om din kone.
Det er absurd!
Jeg har ikke hørt om de ryktene. Nei, jeg var ikke klar over det.
Hun kommer nok tilbake.
Kom igjen, din lille orm.
Så dette er bakverks-tyven?
- Det er det. - Så du er en strudel tyv?
- Beklager det med konen din. - Hva synes dere jeg skal gjøre med henne?
- Med hva? - At hun forlater meg.
- Bra forsøk. - Kom igjen, inn med deg!
- Tror du det er mitt? - Hva?
Hun er med barn, skjønner du.
- Selvfølgelig er det ditt. - Hvem ellers skulle det være?
Når hadde du sist omgang med henne?
Noen gang i år?
- Nei, jeg tror ikke det. - Litt suspekt, da.
- Om dere ser henne, vær så snill... - Sikker på at du vil ha henne tilbake?
Ja visst. Jeg elsker henne inderlig.
Klar? Én, to, tre!
Perfekt.
Robin Hood. Jeg har sett filmen.
Med Douglas Fairbanks. Har du sett den?
Jeg har aldri sett en film.
- Hva? - Er det ikke skremmende?
Har du aldri sett en film? Aldri?
Papa Georges tillater det ikke.
- Han er streng på det området. - Jeg elsker filmer.
Min far tok meg alltid med for å se film på bursdagen min.
Hugo...
...er faren din død?
Jeg vil ikke snakke om det.
Isabelle...
...har du lyst på et eventyr?
STUMFILMFESTIVAL
Vi kan havne i problemer.
Det er hvordan man vet at man er med på et eventyr.
Hvordan kom dere smårotter inn her?! Kom igjen!
Og ikke vis dere igjen!
Hvorfor lar ikke Papa Georges deg få lov til å se film?
Jeg vet ikke. Han har aldri sagt hvorfor.
- Mine foreldre hadde nok latt meg få se. - Hva skjedde med dem?
De døde... da jeg var baby.
Papa Georges og Mama Jeanne, var gudfedrene mine, så de tok seg av meg.
De er som regel snille med alt, utenom det med filmer.
Far tok meg med bestandig. Han fortalte om den første han så.
Han gikk inn i et mørkt rom, og på en hvit skjerm,
så han en rakett fly inn i øyet til mannen på månen.
- Den fløy rett inni. - Gjorde den?
Han sa det var som å se sine drømmer midt på dagen.
Kinoen var vårt spesielle sted...
...hvor vi kunne gå og se noe, og...
...hvor vi ikke savnet mor, så mye.
Du tenker mye på ham, ikke sant?
Hele tiden.
Hugo... Hvor bor du?
Der.
Min onkel lærte meg å passe klokkene. Så jeg fortsatte med det.
Kanskje han en dag kommer tilbake, men tviler på det.
Er du ikke redd at noen finner ut?
Ikke så lenge klokkene går og ingen ser meg.
- Lat som ingenting. - Hva?
Fortsett å gå. Helt naturlig.
Hvordan oppfører jeg meg nå?
Dere to, halt!
Kom hit.
- God dag, monsieur. - Hvor er foreldrene deres?
Jeg jobber i Papa Georges leketøysforretning.
Du har sikkert sett meg der før.
Og dette er fetter Hugo, fra landet.
Du må unnskylde ham.
Han er ganske... enfoldig. Seintenkt, egentlig.
Stakkars.
Tror ikke Maximilian liker stilen din, lillegutt.
Han er forstyrret av fysiognomien din.
Han er opprørt over fjeset ditt.
Hvorfor liker han ikke ansiktet ditt?
Kanskje han kjenner lukten av min katt.
- Katt? - Ja. Christina Rossetti, etter poeten.
Skal jeg deklamere?
Mitt hjerte er som en syngende fugl
Whose nest is in a water'd shoot
Mitt hjerte er som et epletre
med greiner bøyde av...
Ja takk. Jeg kan resten.
Nok poetri for idag..
Jeg elsker poetri, spesielt diktet av Chris... tina.
- Rossetti. - Hun... ja.
Hun er en av favorittene mine. Jeg vet det er Rossetti.
Jeg elsker poetri, men... ikke på stasjonen.
Vi er her får å gå på eller av tog.
Eller jobbe i butikker, forstått?
- Ja, sir. - Pass på hvor dere går.
Gå nå.
Seintenkt?
Siden jeg reddet livet ditt,
hva med å la meg se den hemmelige hulen din?
- Min hva? - Hvor du bor, i veggene.
Jeg må gå nå. Jeg har ting å gjøre.
Vent!
Du har sett mitt hus. Kanskje på tide at jeg får se ditt?
- Jeg er jo din eneste venn. - Du er ikke min eneste venn.
Å være gåtefull, kler deg ikke.
- Hva er det du skal? - Jeg må gå.
Jeg skulle aldri forlatt stasjonen.
Hugo!
- Hvor fikk du tak i denne? - Det har du ingenting med.
- Jeg trenger den. - Til hva?
Jeg bare trenger den.
Ikke før... Ikke før du forteller hvorfor.
Kom.
Dette er fantastisk. Jeg føler meg som Jean Valjean.
Dette er bare super-dupert.
Hva er det?
Det er en robot.
Min far jobbet på den... før han døde.
Hvorfor passer nøkkelen min i din fars maskin?
Han ser lei seg ut.
- Jeg tror han venter. - På hva?
På å fungere igjen.
For å gjøre det han er laget for.
Hva skjer hvis du trekker ham opp?
Jeg vet ikke.
Hva er galt?
Jeg vet det er dumt...
...men jeg tror det kommer en beskjed fra min far.
For en idiot jeg er, som trodde jeg kunne ordne den.
- Hugo... - Den er ødelagt!
Den har alltid vært ødelagt!
Se...
Hugo, det trenger ikke være sånn.
- Du kan fikse den. - Du forstår ikke.
Jeg tenkte...
...om jeg kunne ordne ham, ville jeg ikke vært så alene.
Hugo!
Se, Hugo! Den er ikke ferdig. Den er ikke ferdig.!
Den skriver ikke...
...den tegner.
Det er filmen min far så.
Georges Méliès?
Det er Papa Georges' navn.
Hvorfor skulle din fars maskin signere med Papa Georges' navn?
Jeg vet ikke
Takk.
Det var en beskjed fra min far.
Nå må vi finne ut hva det betyr.
Kom igjen.
- Kom igjen. - Isabelle?
Vi må snakke med deg, Mama Jeanne.
Dette er Hugo Cabret.
God kveld, ma'am.
Gode manerer... til tyv å være.
Jeg er ingen tyv.
- Hva foregår, Isabelle? - Det er en lang historie, -
- men husker du for noen uker side da... - Vent!
Mama?
Kjære, barn.
Hva har dere gjort? Hvor har dere fått dette ifra?
- Du vil tro jeg lyver. - Nei.
En mekanisk mann tegnet det.
- Har dere ham? - Min far fant ham på et museum.
Ingen ville ha ham. Vi ordnet den.
Nei, den trengte...
...nøkkelen min.
- Nøkkelen jeg ga deg. - Nei, Mama, han...
Få vekk dette. Kan ikke rote i fortiden nå. Papa Georges må ikke se dette.
- Fortell oss hva som foregår. - Ut! Ikke bry dere.
- Dere må glemme dette. - Far og jeg, jobbet hardt med dette.
Det er alt jeg har igjen av ham.
Jeg trenger å vite hva det betyr.
Vær så snill.
Det finnes ting du er for ung til å forstå.
Du trenger ikke å vite av slik sorg enda.
- Det er Papa Georges. - Han må ikke vite at dere er her.
Stille!
Vær stille. Jeg skal prøve å få ham ut av leiligheten.
Vær stille begge to.
Hun så på garderoben.
Jeg sjekket den da jeg så etter notatboken din.
- Jeg sjekker igjen. Du holder vakt. - Strålende.
- Hvor er Fizzie? - Ikke i trappen? Har du sett henne?
- Nei. - Nei? Vel, vel...
Se.
Vi må undersøke.
La meg. Jeg er lengre.
- Bank på den. - Ok.
Tilbake fra de døde.
Slutt, Georges.
- Slutt! Det er ditt verk! - Mitt verk?!
Hva er jeg?
En fattigslig handelsmann! En ødelagt opptrekkbar leke.
Jeg stolte på deg.
Og dette er takken.
Du er slem.
Slem.
Jeg må inn igjen.
Ok.
Tusen takk...
...for filmen idag.
Det var en gave.
Beklager, jeg...
Kjenner du til boken?
Far og jeg pleide å lese den sammen.
Den er tiltenkt mitt... gudbarn.
Men nå tror jeg den blir tiltenkt...
...deg, Monsieur Cabret.
- Kan jeg få en kopp til? - Snart. Den koker fortsatt.
Demitassen, må som alt annet, taes i rette øyeblikk.
Bare vi visste når det var.
Å, Gustave. Mann deg opp. Hils på henne.
Kom igjen, vis meg det fineste smilet ditt.
Ditt fineste smil.
Det er vakkert.
Nydelig!
Tusen takk
Mademoiselle Lisette.
God aften.
- Monsieur Inspektør. - Ja.
Ja...
- Nydelige buketter, det der. - Takk.
De er fra Gourdon.
De kommer med nattoget, så de er veldig friske.
Gourdon.
Praktfullt landskap. Robust...
Været... Kyrne med møingen, sin.
Perfekte formede jur.
Ja.
Er de.. Er de stinkende?
Er det stinkende blomster?
Ja, lite grann. De... vær så god.
Jeg ble skadet i krigen, og det leges aldri. God aften, mademoiselle.
Jeg mistet min bror.
Hvor?
Verdun.
God aften, Monsieur Inspektør.
En veldig god aften, Mademoiselle Lisette.
Filmakademiets bibliotek.
- Unnskyld? - Filmakademiets bibliotek.
Der finner du alt du trenger å vite om filmer.
2 etasje, fjerde rad, seksjon tre...
...og ja, øverste hylle.
Drømmenes oppfinner...
...av René Tabard.
Historien om de første filmene.
I 1895, og en av de første filmene som ble vist, -
het "Et tog ankommer stasjonen",
som bare viste at et tog ankom stasjonen.
Da toget kom farende over lerretet,
skrek publikum, fordi de trodde de var i fare for å bli påkjørt.
Ingen hadde noensinne sett lignende.
Det som begynte som en kuriositet, vokste seg fort til noe mer,
når de første filmmakerne skjønte at
de kunne bruke det nye mediet til å fortelle historier.
Jøss.
Filmmaker, Georges Méliès...
...var en av de første som forsto at filmer hadde evnen til å...
...fange drømmer.
Den store pioneren døde under...
...den første verdenskrig.
Døde?
- Under den første verdenskrig? - Dere er interessert i Méliès?
Ja.
Det er lov.
Er det?
Han er gudfaren min, skjønner du.
Og i live, takk.
Men det er umulig.
Jeg kan forsikre deg, sir... at det er sant.
Hvorfor skulle jeg tro på dere?
Fordi...
Fordi det er sant.
Méliès er i live?
Kom med meg.
Jeg er veldig fascinert av gudfaren din.
Han var en stor filmmaker.
Her arbeider han i studioet sitt.
Og dette er håndbilletter fra sceneopptredene hans.
Her er den flotte, mystiske krystallklokken laget av mentoren hans, Robert Houdin.
Og dette... er et av hans kameraer.
- Var han en magiker? - Ja. Han begynte på scenen.
- Hvordan startet han å lage filmer? - Ingen vet for sikkert.
Se hvor lykkelig han er.
Professor Tabard, kanskje, du ville...
...likt å møte ham?
Du skjønner, jeg har møtt ham.
Min bror jobbet som snekker og bygde kulisser for Méliès.
En dag tok han meg med til studioet.
Det var som å være i en drøm.
Hele bygningen var av glass.
I realiteten, var det for å slippe inn nok sollys, til å kunne filme, -
men i mine øyne, var det ikke annet enn et fortryllende slott.
Et palass laget av glass.
Vi trenger mere lys! Åpne sjalusiene, takk!
Alle av scenen! Alle utenom skuespillerne.
Bare skuespillere på scenen, takk. Tøm scenen!
- Hvorfor gjør vi dette igjen? - En hummer sto foran en havfrue.
Skjer det igjen, roper du "blokkert." Er det klart, gir du meg "klart."
Har du noengang lurt på hvor drømmene dine kommer fra, skal du bare seg deg omkring.
Det er her de skapes.
Mine damer og herrer, solen går snart ned! Riddere i posisjon, hummere i posisjon.
Havfruer i posisjon. Action!
Til slutt, hadde han laget over 500 filmer.
Han var enormt populær i sin tid.
Men... hvorfor sluttet han?
Inntil idag, trodde jeg han døde i krigen, som så mange andre.
- Kan vi få se noen av filmene hans? - Skulle ønske dere kunne.
Men tiden har ikke vært snill mot gamle filmer.
Dette er den eneste vi vet om som har klart seg.
Av hundrevis, bare én.
Og fortsatt...
...er det et mesterverk.
Tabard må vise Papa Georges filmen. Da forstår han at han ikke er glemt.
Skal jeg fortelle det til Mama Jeanne?
Nei. La det være en overraskelse, som et magisk triks.
Vi må ha litt... finesse.
Finesse.
Bra gjort!
Monsieur Claude?
Er du der oppe?
Monsieur Claude, var det deg?
Pass på verktøyet ditt, din klønete dustemikkel!
Du klarer vel å holde fast på flasken? Er du beruset?
Har vi smakt på vinen? Er du full?
Han har vel sloknet. Han har sloknet, ikke sant?
Din oppblåste bajas!
Du kunne skadet et barn.
Hva har vi her?
Jules Verne? Ja, visst.
- Ikke ukjent i Frankrike. - En av våre beste.
Meget bra plater.
Monsieur Labisse ga meg en bok forleden natt.
Han gjør alltid det, sender bøker til et godt hjem.
Det er hva han kaller det.
Han har virkelig...
...et formål.
Hva mener du?
Alle har et formål, til og med maskiner.
Klokker forteller tiden og tog tar deg til steder.
De gjør det de er ment for. Som Monsieur Labisse.
Kanskje det er derfor maskiner gjør meg så trist.
De får ikke gjort hva de er ment for. Kanskje det er sånn med folk også.
Mister du formålet ditt, er du på en måte ødelagt.
Som Papa Georges.
Kanskje vi kan ordne ham.
Er det formålet ditt, å ordne ting?
Jeg vet ikke.
Det er hva far gjorde.
Lurer på hva mitt formål er.
Jeg vet ikke.
Hadde jeg kjent foreldrene mine...
...hadde jeg kanskje visst.
Bli med meg.
Etter at far døde, var jeg ofte her oppe.
Jeg fantaserte at hele verden var en stor maskin.
Maskiner kommer aldri med ekstra deler.
De kommer alltid med det eksakte antallet de trenger.
Hvis verden var en eneste stor maskin, forestilte jeg meg...
...at jeg ikke var en ekstra del. Det må være en grunn til at jeg er her.
Og det betyr, at det er en grunn til at du er her, også.
Gå tilbake.
Jeg tar med Tabard hit imorgen kveld kl 19:00. Ikke si noe.
Er du sikker på dette?
Egentlig ikke.
Men jeg tror det er eneste måten å...
...få ham ordnet.
Hei. Hvordan har dagen din vært?
Det er en gutt på skinnegangen!
Kom deg unna! Det er en gutt!
Slå den av!
Gå unna! Løp! Kom igjen!
Vekk!
Pass opp!
God morgen.
Ja, han er ansatt her. En stor og ubehøvlet kar.
I Seine?
Død? Er du sikker?
Nei, han har ikke... slektninger.
Takk, jeg... samler sammen tingen hans. Takk skal du ha.
Om han er død...
...hvem har da trekt opp klokkene?
- God kveld. - Denne veien, sir.
Jeg åpner.
Hvilken overraskelse. Kom inn, kom inn.
Isabelle, hva er meningen med dette?
- Ikke bli sint, Mama. - Den unge mannen er ikke velkommen her.
Vi fant ut hvem Papa Georges er.
Jeg beklager så mye, madame. Jeg trodde du ventet oss.
- Om du vil, kan jeg komme tilbake senere. - Vær snill og ikke snakk så høyt.
Min mann sover. Han har ikke følt seg bra siden...
Nei, Mama. Ikke send dem vekk.
Jeg vil ikke pålegge deg noe, Madame Méliès, men hvis dette blir vårt eneste møte,
...vær snill, og la meg uttrykke den dype takknemligheten jeg skylder mannen din.
Da jeg var en liten gutt, så jeg alle filmene hans.
De inspirerte meg.
Din mann er en stor kunstner.
Jeg er så glad du husker min manns filmer med sånn forkjærlighet.
Men... han er så skjør nå.
Fortiden bare sårer ham enda mer.
Da skal vi dra avgårde, madame.
Og jeg håper du tilgir meg, for at jeg sier...
...at du er like vakker nå som i filmene.
- Mama? - Var du med i filmene?
- Hun var med i nesten alle hans filmer. - Var du en skuespiller?
Det er lenge siden, barn.
Det var en annen tid. Jeg...
Jeg var en annen person.
Har du lyst til å møte henne igjen?
Vi har en film.
En av Georges' filmer?
- Det er umulig. De er alle borte. - Får vi vise deg?
- Vær så snill. - Ja, vær så snill, Mama.
Bare vær rask.
Du var en ekte filmskuespiller!
- Det er så romantisk, Mama. - Det var det ikke.
Vi var ikke filmstjerner som de vi har idag.
Men vi hadde det moro.
Madame Méliès?
- Den er i farger! - Selvfølgelig. Vi tonet filmen.
Vi malte den for hånd, bilde for bilde.
Mama, det er deg!
Ja.
Så vakkert.
Du var vakker.
Det er hun fortsatt.
Jeg ville kjent igjen lyden av en filmprojektor over alt.
Georges...
...du har prøvd å fortrenge fortiden for så lenge.
Det har bare gitt deg ulykkelighet.
Kanskje det er på tide å prøve å huske.
Vil du vite?
Ja.
Som deg...
...elsket jeg å ordne ting.
Jeg begynte som magiker. Mama Jeanne var assistenten min.
Vi var veldig suksessfulle, må jeg si. Vi hadde til og med vårt eget teater.
Men, jeg mekket alltid på maskiner.
Jeg hadde eget verksted på teateret, hvor jeg kunne oppfinne nye illusjoner.
Jeg bygget t.o.m. en velfungerende robot.
Han... var en spesiell skatt.
Jeg la mitt hjerte og sjel i ham.
Så, en natt, dro Mama Jeanne og jeg for å besøke et reisende sirkus.
Vi gikk langs med sideshow teltene da jeg oppdaget noe.
Noe merkelig. Noe vidunderlig.
Jeg vil skremme dere!
Sir, madame, på innsiden har vi levende bilder! Kom og se!
Brødrene Lumière hadde oppfunnet filmen.
Jeg ble forelsket i oppfinnelsen deres. Hvordan kunne jeg ikke ta del i den?
Det var en ny type magi.
Jeg spurte brødrene Lumière om de kunne selge meg et kamera, men de nektet.
De var overbeviste om at filmer var forbigående...
...og at de ikke så noe framtid i det.
Til slutt, bygde jeg mitt eget kamera.
ved bruk av overflødige deler fra roboten.
Jeg måtte bare være en del av det nye underet.
Vi risikerte alt. Vi solgte teateret og alt vi eide...
...for å kunne bygge vårt eget filmstudio.
Vakkert.
Kameraer, er vi klar?
Så begynte det store eventyret.
Bare skuespillere på scenen, takk! Tøm scenen!
Se på deg! Elsker snittet, Mel.
Jeg skrev, designet, regisserte, og spilte...
...i hundrevis av filmer.
Jeg er klar.
Bra, veldig bra, ja.
Det føltes bra. For mye røyk?
Stans. Jeg så det. Gi meg to minutter. Ellers bra.
Benny? Hør på meg.
Om igjen. Tilbakestill dragen.
Benny, snakk til meg.
Drar du litt hardere i venstre tau, løfter hodet seg høyere, det vil...
- Under magen! - Skjønner.
Veldig bra.
- Koreografien har vært fantastisk til nå. - Første posisjon!
Action!
Flott. Litt tilbake.
Inn og gi nådestøtet, riddere.
Kom igjen, angrip!
Hugg, hugg, og støt!
Bra.
Veldig bra, riddere. Gjør klar angrep.
Og... riddere!
Tre, to, én, frys!
Skjeletter, bra. Dere kan gå.
Inn med pyroteknikken. Riddere, ikke rør dere.
Stå stille, alle sammen. Vent for "action."
Tre, to, én, action!
Magiske triks og illusjoner ble spesialiteten min.
En verden full av fantasier.
Min nydelige kone var min muse, min stjerne.
Vi kunne ikke vært lykkeligere. Action!
Vi trodde det aldri skulle ta slutt. Hvorfor skulle det dét?
Men så kom krigen.
Ungdom og håp forsvant.
Verden hadde ikke tid til magiske triks og filmer.
Soldatene hadde sett så mye realitet, at de var lei av filmene mine.
Moten hadde forandret seg, men jeg hadde ikke forandret meg med dem.
Ingen ønsket filmene mine lengre.
Jeg klarte verken å betale skuespillerne eller holde virksomheten i gang.
Mitt fortryllende slott sto i ruiner. Alt gikk tapt.
En kveld, i bitter fortvilelse, brente jeg alle mine kulisser og kostymer.
Jeg ble tvunget til å selge filmene til et selskap som smeltet dem om til kjemikalier.
Kjemikalene ble brukt til sko hæler.
Med de få pengene jeg fikk for filmene, kjøpte jeg leketøysforretningen...
...hvor jeg siden har vært.
Den eneste jeg ikke klarte å ødelegge, var min elskede robot.
Så jeg ga ham til et museum, i håp om at den skulle få et hjem.
Men han ble aldri utstilt. Og senere brant museet ned.
Alt er vekke nå. Hele mitt livsverk.
Ikke annet enn aske og falmende strimler av cellulose.
Livet har lært meg en lekse, Hugo, men ikke den jeg trodde det skulle bli.
En lykkelig slutt skjer bare i filmene.
Jeg er straks tilbake.
Slutt med det der! Ikke skrem Monsieur Frick.
Schatzi, hva har han for noe?
Å, gud.
Så du den?
Vær tapper. Min tapre soldat.
- God kveld. - Hei.
Det har skjedd en foruroligende utvikling.
- Hva er det? - Dere kjenner, Monsieur Claude?
Han er blitt funnet død.
- Nei. - Monsieur Claude!
Derfor, kan han ikke trekke opp klokkene mere.
Du har en liten venn. Se!
- Hei. - Hei.
Monsieur Claude er død.
Hva? Hvorfor?
- Hva skjedde med ham? - Kroppen ble funnet i Seine.
Den hadde lagt der i månedsvis, tydeligvis.
Jeg er ikke akkurat overrasket. Han var en alkis av høyeste rang.
Ja, han var en fyllik.
- Jeg vil ikke si det. - Jo, han var en fyllik!
Han kunne drukket hele elven Seinen.
Vær snill og gå vekk! Gå!
Vent litt!
- La meg gå! - Trodde du at du kunne unnslippe meg?
- Gustave, vær barmhjertig! - Hjelp meg!
- Vær så snill. - Nei.
Han har gjort nok ugagn på denne stasjonen.
Kom igjen!
- Hva har gutten gjort? - Slipp meg!
- Er du fornøyd, gutt?! - Ikke gjør dette!
Ikke forlat kontoret mitt.
Du forstår ikke, jeg må gå.
- Ikke før vi har funnet foreldrene dine. - Jeg har ingen!
I så fall blir det barnehjemmet for deg.
Der kommer du til å lære. Det gjorde jeg.
Hvordan følge ordre. Hvordan holde seg for seg selv.
Hvordan overleve uten familie.
Fordi man trenger ingen. Man trenger ikke en familie.
Politiets hovedkontor, distrikt 7.
Ja, det er meg igjen. Nok en foreldreløs.
Det har vært en hektisk uke, ja.
Overtredelse, tyveri, butikktyveri, forsøpling, fengsling, -
løpt rundt, lekt. Men det er uviktig. Kom og hent ham.
Ellers da?
Hun har kommet tilbake?
Du tror det er ditt? Kjempebra.
Jeg regner med at du finner ut av det om syv måneder.
Unnskyld. I mars? Jeg skal prøve å komme.
Jeg planlegger ikke så langt i forveien.
Er du sikker?
Vel, det er smigrende.
Jeg vet egentlig ikke om jeg er egnet til å være gudfar...
Sir, vent litt!
Maximilian!
Unna vei!
Flytt dere! Kom dere ut av veien!
Maximilian, finn ham!
Du kan ikke rømme fra meg!
Ingen gjemmeplasser der oppe, gutt!
307, 308, 309.
Maximilian, han forsvant den andre veien. Kom igjen!
Du!
Kom deg ut av veien!
Har deg!
Nei!
En gutt! Slå den av Det er en gutt på skinnen!
Gå vekk fra skinnen!
Gå tilbake! Gå tilside! Flytt dere!
Hva tenkte du på? Er du skadet?
Kom igjen!
Flytt dere. Forsiktig.
Barnehjemmet får ta vare på deg.
- Nei, jeg hører ikke hjemme der! - Hvor hører du hjemme, da?
- Et barn må høre hjemme en plass. - Vær snill og hør på meg!
Du forstår ikke. Du må la meg gå.
Jeg forstår ikke hvorfor far døde,
hvorfor jeg er alene.
Dette er eneste sjansen min...
...til å jobbe.
Du burde forstå!
Jeg forstår!
Jeg forstår.
Monsieur...
...dette barnet tilhører meg.
- Jeg beklager. Han er ødelagt. - Nei, det er han ikke.
Han fungerte perfekt.
Ærede gjester, jeg er stolt over å ønske dere velkommen til denne gallaen...
...for å feire livsverket til Georges Méliès!
I mange år, trodde man at hans filmer var tapt og forsvunnet.
Selv, Monsieur Méliès trodde det.
Men vi startet en etterforskning.
Vi har lett i hvelv, private samlinger,
låver og katakomber.
Vårt arbeide ble belønnet med gamle negativer,
esker med utskrifter, og kofferter fulle av råtnende film,
som vi klarte å redde.
Vi har nå over 80 filmer av Georges Méliès.
Og ikveld, er skaperen,
og det nyeste medlemmet av Filmakademiet,
her for å dele dem med dere.
Bravo!
Mine damer og herrer...
...jeg...
Jeg står foran dere i kveld...
...på grunn av en tapper ung mann...
...som så en ødelagt maskin...
...og mot alle odds, ordnet den.
Det var det snilleste magiske trikset...
...som noen gang er vist.
Og nå, mine venner,
ber jeg dere snu dere til de virkelige:
trollmennene, havfruene...
...reisende, eventyrere... magikere.
Kom og drøm med meg.
Ja, du kan starte med en thaumatrop, zoetrop, praxinoskop...
Enhver studie av filmhistorien må begynne med...
Poppy? De hule piktogrammene på...
- Niaux. - Niaux.
...Av hunders sosialisering.
Ikke hunders romantikk?
Monsieur Frick, ser jeg en perle i østersen din?
Gutten designet den. Den knirker ikke i det hele tatt.
- Ikke glem å smile, elskede. - Hvilket smil? Jeg mestrer tre typer.
Ikke bekymre deg. Jeg er nå en fullt funksjonabel mann. Ikke sant, elskede?
Slå på hånden, og den er oppe, oppe... Og der er den!
- Er dette kortet ditt? - Det er kortet mitt.
Det var engang i et eventyr, hvor jeg møtte en gutt ved navn Hugo Cabret.
Han levde på en jernbanestasjon.
Hvorfor han bodde på en jernbanestasjon, spør du kanskje?
Det er hva denne boken kommer til å handle om.
Den er hvordan en enslig ung mann
søkte for å finne en hemmelig beskjed fra sin far
og hvordan beskjeden lyste opp hans vei
hele veien hjem.
Teksten er oversatt og resyncet av: ~ R u B r i c K ~ www.NorSub.com ~ Norske Undertekster!